![](https://givatayimplus.co.il/wp-content/uploads/2024/08/תמונה-ראשית-לכתבה-על-התערוכות.jpg)
כל הימים כל הימים
אמנם אלה הימים האחרונים של החופש הגדול כך שכדאי לנצל את העובדה שיש כמה וכמה תערוכות שוות שכדאי לבקר בהן,
בימי הסגרים הארוכים של הקורונה כתבה אביבה אבידור (80) את ספר האירוח 'את אשר אהבתי' וכעת עם הוצאתו לאור אתם מוזמנים לשאוב ממנו השראה ו'לגנוב' רעיונות שיזכו אתכם במחמאות.
היא נולדה בירושלים, למשפחה ארוכת שורשים בעיר. אביה, הנס יעקב, יליד ברלין, השכיל לצאת את גרמניה בזמן והגיע לכאן בשנת 1934 לאחר לימודי רפואה שלא הספיק להשלים. שנה לאחר מכן חזר לשם כדי לקחת את הוריו ולהביאם לארץ. בשלהי אותה שנה הכיר את אמה דינה, בוגרת 'אליאנס', בת לאב רוסי ואם יווניה מסלוניקי והשניים נישאו. שלוש בנות נולדו להם ואביבה היא ילדת ה'סנדביץ". בהיותה בת חצי שנה עקרה המשפחה הצעירה לתל אביב, לאחר שהאב הצליח לקבל עבודה במחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית, וכאן היא למעשה גדלה ולמדה ב'בית חינוך' המפורסם.
לימים, האב, שלא ויתר על חלום הרפואה, השלים סט'אז' ב'הדסה' ובשנת 1951 קבל בארץ את הסמכתו לרפואה ובהיותו בן 42 החל לעבוד כרופא ב'הדסה' בתל אביב. "אבא שלי יזם ויסד את 'טיפות החלב', יזם והקים את הבית ביפו לנרקומנים, שבו קבלו בצורה מסודרת תחליפי סם, לאחר פרישתו הוא גם היה ממונה מטעם הגרמנים לבדוק ולכתוב דו"ח רפואי למבקשי פיצויים שהגיעו אליו וניהל את בית שטראוס. הוא עבד עד גיל 82"- "- מספרת אביבה ומוסיפה –"אמי, שבשעתו היתה חברה ב'הגנה', ניהלה בית למופת. בית חם ומלא באהבה, וגם כשלא היה כסף, תמיד הסתדרו עם מה שהיה ותמיד דאגו לארח אנשים בודדים שלא הייתה להם משפחה, והכל בטוב טעם, תוך הקפדה על אסטטיקה וכללי שולחן. מרגע שקלטה שאני מתעניינת לימדה אותי את הכללים הללו, של סידור נכון של הסכו"ם וכל השאר".
הרבתה לארח ולהתארח
בהיותה בת 17 עזבה אביבה את בית ההורים ועלתה לירושלים ללמוד בסמינר לתזונה על שם חנה בבלי, ברוממה. היא למדה תזונה, בישול, קורסים על גוף האדם, תורת החומרים ומעט על עריכת שולחן כראוי. "אבל דווקא את תחום עריכת השולחן למדתי בעיקר מהבית, מאמא שלי, ובהמשך: מהחיים"- היא מסבירה.
במהלך הלימודים הכירה את יעקב אבידור לבית אבושדיד, שהיה מבוגר ממנה בשמונה וחצי שנים, וב-1959 בהיותה בת 19 נישאה לו והזוג התיישב בבאר שבע, "כי שם יכולנו, בכוחות משותפים ובעזרת ההורים ומשכנתא- לקנות דירה צנועה"- היא צוחקת. אביבה החלה עושה את צעדיה הראשונים כמורה לכלכלת בית ויעקב עבדה אז בבנק לסחר חוץ, עד שהוצע לו לצאת לשליחות מטעם התעשייה האווירית – לקנדה.
במהלך שלוש השנים, בהם התגוררו במונטריאול ובטורונטו, הרבתה לארח ולהתארח ובמקביל ליקטה רעיונות, מנהגי אירוח, וכמובן הרבה מאד פריטים.
מקנדה נחתה המשפחה הצעירה היישר בדרום גבעתיים וכאן הם מתגוררים כל השנים, שבמהלכן המשיכה אביבה, בצד גידול המשפחה, לארח – הדבר האהוב עליה מכל, וללמוד עוד ועוד בתחום, כשבמקביל היא חוזרת להוראת כלכלת בית.
"לימדתי חינוך ונימוסים, להכיר את כל כלי המטבח ושימושיהם, סדר וניקיון, ואת תורת החומרים: עץ, מתכת, פורצלן, קרמיקה ועוד. ותמיד, בסוף כל שעור היינו מכינים מאפה או פשטידה, שהם היו לוקחים הביתה" מספרת אביבה.
"במשך השנים, בכל המקומות בהם הייתי, לבד ועם בעלי, בארץ ובעולם למדתי את מנהגי האכילה של כל מקום, מנהגי עריכת השולחן ועריכת מזנונים בכל מדינה, ובכלל את מנהגי האירוח של עמים וארצות. הרבה מאד למדתי גם מתלמידי ותלמידותי, מכל העדות, ששיתפו אותי במנהגי השולחן שלהם בחגים ובימות החול. יש לי בבית מאות מפות בכל הצורות הגדלים והצבעים, הרבה כלים מכל הסוגים. כל דבר דקורטיבי מוצא את מקומו ואת שימושו אצלי. עם השנים גם קניתי ממכירות של אנשים שחיסלו את תכולת ביתם מסיבות שונות. כל השנים אירחתי. בלי סוף. 18-20 איש בכל פעם, והשקעתי המון מחשבה בנושא, כשחודשיים קודם לאירוח הייתי מתאמת ומוודאה שהתאריך מתאים לכולם. היום אני כבר מארחת פחות כי פיזית הכל יותר קשה לי. לאו דווקא הבישול – זה החלק הקל. אלא שהאירוח עצמו, הזזת הרהיטים, עריכת השולחן הגדול- זה כבר קשה לי".
'את אשר אהבתי'
שנת 2010-2011 היא שנה טראומתית שרק החוסן הנפשי שלה כנראה אפשר לה לצאת ממנה. בתוך שנה הלכו לעולמם בעלה יעקב, שנפטר בגיל 78, אמה שנפטרה בגיל 96 וזמן קצר לאחר מכן הלכה לעולמה בת הבכורה ורד והיא רק בת 47 והותירה אחריה בעל אוהב ובן יחיד, רועי טל, שאך זה חגג את בר המצווה שלו והיום הוא עורך ומעצב גרפי שעבד לצד סבתו בהפקת הספר.
לפני למעלה משנה, בתה שלחה צילום של שולחן שערכה אמה לתחרות אירוח של חברת השוקולד הידועה 'פררו רושה'. אביבה שכלל לא יודעה שבתה צילמה ושלחה הופתעה עד מאוד כשקיבלה הודעה מ'פררו רושה' שזכתה בתחרות. הפרס היה זוג הזמנות לתצוגת אופנה יוקרתית בינלאומית שהתקיימה עם פתיחת TLV בתל אביב"- היא מספרת.
במהלך ימי הקורונה היא החלה לכתוב ולעבוד על הספר שלה – "את הצילומים המקצועיים עשה נכדי רועי ביחד עם נעמה גביש, כיום חיילת-צלמת. ההחלטה הייתה מלכתחילה: להוציא הכל לבד, מכספי שלי. לא רציתי שום הוצאת ספרים בתמונה."
בספר יש הסברים לצד צילומים מרהיבים עם הסבר לצידם: כלים לחלוקת אוכל למנות, עריכת שולחן לארוחת בוקר, כלים להגשת גבינות, כלים להגשת מרק, שימוש נכון בסכו"ם, סוגי כוסות וספלים, סוגי כוסות יין ושימושיהן, מפות ומפיות – כולל צורות קיפול מפיות והדגמתן, וכמובן טיפים.
הספר 'את אשר אהבתי' נכתב לזכרה של ורד ז"ל והוא מוקדש לשתי בנותיה ולחמשת נכדיה ונכדותיה של אביבה. "נכון שזה היה סיפור יקר מאד אבל מכיוון שהאירוע המשפחתי שתכננתי ב-2020 ליום הולדתי ה-80 לכל המשפחה – בוטל, החלטתי שכל הכסף שהוקדש לאירוע יוקדש עתה לספר, וזה מה שעשיתי. עכשיו בני המשפחה מבקשים ממני ספר מתכונים מבית סבתא. אני עוד מהססת אבל נראה מה יהיה"
אמנם אלה הימים האחרונים של החופש הגדול כך שכדאי לנצל את העובדה שיש כמה וכמה תערוכות שוות שכדאי לבקר בהן,
בחלל הגלריה של מרכז עמיעד ביפו מוצגות יצירות שנושאות את המבקר לעולמות של אסתטיקה מרהיבה ותכנים במנעד רחב
ביוגרפיה של עיר מרכזית, תוססת ומעניינת כמו תל אביב, היא בהחלט משימה מורכבת. "תל־אביב היא באמת עיר הפלאות של ארץ ישראל" הכריז הרברט סמואל, בנאום הפרידה שלו מהעיר במחצית 1925.
רומי פרנקל: "ריקוד זה משהו שאני מאוד אוהבת ומתחברת אליו. תצביעו לי בבקשה!"
ד"ר נגה רוזנפרב
בגבעת קוזלובסקי, בשטח של גן העליה השנייה, ניצב מצפה הכוכבים של גבעתיים, שנחנך בשנת 1967, לאחר מלחמת ששת הימים
התחדשות עירונית היא צו השעה – במציאות הביטחונית הנוכחית כולנו מבינים היטב את הצורך הקריטי שבקידום פרויקטים המספקים לתושבי ישראל הגנה מפני טילים
איה כהן אבישר קשרה את הסיפור שכתבה בעשיה של אור-לי, במשפחה המיוחדת שלהם, בנסיבות נפילתו של עומרי וזכתה בפרס הראשון בתחרות, ארבעה כרטיסים לפסטיבל הסרטים בקאן, 'הכל כלול'.
למרות המצב, הרוכשים אופטימיים!
המציאות בשטח מלמדת כי רוכשי הנדל"ן מוכנים לביצוע רכישת נכסים ולכן התהליך של מציאת הנכס המושלם יכול להיות מורכב
דרור דבאח הוא מנכ"ל 'יעד' החברה לפיתוח גבעתיים המסכם בימים אלו חמש שנות כהונה ● מהנדס אזרחי ובעל תואר שני במנהל עסקים הרואה בעשייה הציבורית שליחות ● נשוי ואב לשלושה, מתגורר ביבנה
איך הפכו כל הרעיונות של 22 תלמידי כתה ה' במרכז המחוננים והמצטיינים סחל"ב בגבעתיים לספר אחד משותף ומרתק 'אסקייפ – התעלומה במבנה הקסום'
פרימיום במידות אקסטרה לארג'. נהיגת מבחן במאזדה CX90
חדר החדשות אם אתם בסביבה, מומלץ לכם להכנס לבית העתיקות של גידי מומלץ, גם אם אתם לא בדיוק אספני אומנות ורק נהנים מדברים יפים שתפו החנות היא למעשה מחסן אוצרות בטעם של פעם המכיל
מגזין 122 גרסת דפדוף אינטראקטיבית הקליקו על המודעות שבמגזין למידע רלבנטי נוסף חזרה לאתר המגזינים ספריית המגזינים עשו מנוי למגזין 'גבעתיים פלוס', בכל גיליון כתבות וטורים מעניינים ומעמיקים אל תחמיצו, עכשיו ללא תשלום! עשו מנוי
הצטרפו גם אתם לאלפים שכבר מנויים,
עשו מנוי למגזינים הכי מעניינים, ובחינם!
הצטרפו גם אתם לאלפים שכבר מנויים,
עשו מנוי למגזינים הכי מעניינים, ובחינם!