![](https://givatayimplus.co.il/wp-content/uploads/2024/08/תמונה-ראשית-לכתבה-על-התערוכות.jpg)
כל הימים כל הימים
אמנם אלה הימים האחרונים של החופש הגדול כך שכדאי לנצל את העובדה שיש כמה וכמה תערוכות שוות שכדאי לבקר בהן,
ד"ר יעל דורון – הפסיכולוגית של 'חתונמי' שמאמינה בכל ליבה בזוגיות
נעמי לבנון-קשת
צילום: איציק רובין
שתפו:
חתונה ממבט ראשון המכונה 'חתונמי' היא תוכנית מציאות ישראלית, המבוססת על פורמט דני מצליח, שבה שני אנשים זרים, נפגשים לראשונה בחתונה שלהם. בעונה הרביעית של התוכנית, שעלתה לשידור באמצע קיץ 2021 והסתיימה בסתיו, לקחו חלק שבעה זוגות. שניים מהם נפרדו עוד בטרם הסתיימה התכנית, שני זוגות נוספים נפרדו במעמד ההחלטה ושלושה זוגות החליטו להמשיך באותו מעמד לא פשוט. ד"ר יעל דורון היא הפסיכולוגית של התכנית שליוותה את הזוגות לאורך כל הדרך.
"מי שעוזב באמצע פשוט לא נותן צ'אנס לתהליך"- מסבירה ד"ר דורון – "זה תמיד מאכזב אותנו אבל זו המציאות. מי שסיים את התהליך כולו – הדבר מאפשר לו, בהמשך חייו, להיכנס לזוגיות בצורה נכונה יותר, ועובדה היא שרוב המשתתפים מתכניות קודמות – נמצאים כיום בקשר זוגי משמעותי. זוגיות מפגישה עם תחושות ורגשות כמו דחייה, פחדים ועוד, ואנשים לא תמיד עומדים בזה. אנחנו, כצוות המקצועי שמלווה את הזוגות – נקשרים אליהם. אחרי הכל אנחנו מלווים אותם במשך חודשים ארוכים, בקירבה רבה, כמו עם המטופלים שלי. בסוף הצילומים – מתנתק הקשר. מדובר בתהליך ארוך. במשך מספר חודשים נעשים המיונים, תהליך קפדני שבו חשוב מאד לבדוק אם מישהו אכן יעמוד בתכנית ריאליטי. לאחר מכן יש חודשיים של צילומים. זה הרבה עבודה, גם רגשית, וזו המון אחריות להרבה אנשים."
יעל נולדה בקרית אונו, לפני 52 שנה, ובגיל צעיר מאד עברה לגבעתיים עם הוריה, דודו, שעבד בעיריית גבעתיים ובהמשך בכמה תפקידי ניהול, ובתיה בן דב – מנהלת בית ספר מוכרת ומוערכת ברמת גן. פה גדלה ולמדה ופה חיים הוריה בני ה-85 – עד היום, בעוד היא עברה להתגורר ממש בסמיכות – ברמת גן. בת בכורה ואחות לד"ר מיכל צוקר, יועצת ומטפלת זוגית ולאחיה הצעיר אל"מ (מיל.) יובל בן דב וכיום מורה ומחנך.
היא זוכרת את גבעתיים של שנות השבעים כעיר קטנה, משפחתית, פסטורלית ומגוננת, כזו שהייתה בה נאיביות טובה וחיובית.
ביסודי למדה בבי"ס 'שמעוני' ובתיכון 'שמעון בן צבי' במגמה ריאלית-פיזיקלית. את שירותה הצבאי עשתה כמשק"ית הוראה של חיילי רפול. לדבריה זו היתה חווייה משמעותית ומפתחת, במהלכה הכירה לראשונה בחייה, אוכלוסיות מאותגרות ומוחלשות, ואז גמלה בה ההחלטה לעזור לאותן אוכלוסיות. זו הסיבה שמיד בתום שירותה הצבאי הלכה ללמוד קרימינולוגיה וסוציולוגיה בבר אילן. וסיימה את התואר הראשון בהצטיינות.
תואר שני כבר עשתה באוניברסיטת תל אביב במגמה לפסיכולוגיה ייעוצית, והפעם סיימה בהצטיינות יתירה. את הדוקטורט שלה, מהחוג לייעוץ והתפתחות האדם – עשתה בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה. היא נחשבת ברת סמכא בכל הקשור להנחיית קבוצות ומרצה על כך בארץ ובעולם. במסגרת לימודי התואר השלישי פרסמה ששה מאמרים בעיתונים מקצועיים בינלאומיים לצד פרקים בספרים שונים.
בעבר היא לימדה באוניברסיטת חיפה, בה כאמור עשתה את הדוקטורט שלה. השנה היא מלמדת במכללת פרס ברחובות – פסיכולוגיה של יחסים וזוגיות, וכן במכון הישראלי לאנליזה קבוצתית, מנחי קבוצות בכירים, לצד היותה מדריכה בשירות הציבורי, וכן כמנחה של סדנאות העוסקות ביחסים וזוגיות.
זוגיות כמפתח להצלחה
כשיעל דורון מדברת על זוגיות היא לא רק מאמינה בזה בכל ליבה אלא גם מדברת מניסיון אישי: בפרק ב' שלה, עם גילי בר, עובד סוציאלי, מנחה קבוצות ולאחרונה גם עורך דין. "שנינו האמנו שזוגיות היא המפתח להצלחה אישית וביחד הקמנו את מכון 'זוגות' "- היא אומרת ומוסיפה: "במכון היינו עמוסים בעבודה, ובמקביל היו לי הרבה פרסומים מקצועיים, ולכן כשהגיעו אלי מהטלוויזיה לקחת חלק ב'חתונמי' – שמחתי מאד. חשבתי שזה מדהים ואהבתי את הישום הישראלי של הפורמט, שבמקורו הוא דני, אומץ בארה"ב, ומשם עבר ל-24 מדינות. לפי הישום הישראלי הייחודי: הזוגות מקבלים טיפול במהלך הסדרה. יש להם ליווי מקצועי צמוד ובעיני זה רעיון אדיר והזדמנות להראות מה זה טיפול זוגי ולמה הוא עוזר. לדעתי, ההשתתפות בתכנית כזאת, לצד דני פרידלנדר, פסיכולוג קליני מומחה, הייתה בחזקת שליחות. חשבתי שזה יעודד אנשים להגיע לטיפול – וצדקתי. זה נתן לגיטימציה, בעיקר בפריפריה, לטיפול זוגי ולמעלותיו. זו הסיבה שבגללה הלכתי לתכנית הזאת ובשלה אני גם ממשיכה, ואני גאה בה מאד".
המשפחה כמקור כוח
בית הוריה היה המצע הפורה עליו צמחה אמונתה האמיתית והכנה בזוגיות, במשפחה. היא אומרת כי הערך העליון עליו גידלה אמה את ילדי המשפחה היה: שלום בית! "מאמא שלי למדתי המון במהלך השנים, היא אשת חינוך בכל רמ"ח איבריה ואני מרגישה שבמובנים רבים אני ממשיכה את דרכה "- מספרת יעל – "אבא, דור שביעי מירושלים, נצר למשפחה דתית שהפכה לחילונית שעקרה מירושלים במצור והגיעה לרמת גן. הוא האוטודידקט במשפחה והאדם הכי סקרן, חכם ורחב אופקים שאני מכירה, המהווה מודל חיקוי לכולם. משני הורי למדתי ערך של קריירה ושילובה בחיי המשפחה וזה מלווה אותי לאורך כל הדרך. אני מאמינה שמשפחה היא מקור כוח".
עד היום, למרות ניסיונה הרב והעשיר, היא מתפעלת בכל פעם מחדש מהיכולת העצומה של אנשים בכלל, ושל הוריה בפרט, לעשות שינוי בחייהם. כך למשל היא מביאה כדוגמא את השינוי שעשו הוריה בעיצומם של ימי הקורונה, כשנפתחו לעולם הרחב בעזרת הזום, ומצאו עצמם לומדים ורואים מקומות בעולם, ובמקביל מאד התקרבו זה לזו. "בשבילי הם השראה שבכל גיל אפשרי שינוי" – אומרת יעל – "אני גדלתי עם סבתא, מצד אמא. היא התגוררה בילדותי – בדלת ממול וזה נכס וחוויית חיים. סבתי הייתה אשה שהאמינה באהבה וסיפרה לי בלי סוף על אהבתה לסבי המנוח. היא לימדה אותי המון על אהבה ותמיד אמרה שזוג צריך לאכול שק של מלח לפני שמתחתנים! ללמוד לפתור קונפליקטים, ללמוד לריב – לפני שעוברים לגור ביחד!"
הסיכוי למצוא זוגיות
ועם כל המטען הזה שספגה בבית זה בדיוק המקום לחזור להתאמת הזוגות ל'חתונמי'. כששואלים את יעל איך היא מסבירה את העובדה שכל כך הרבה, אלפים לדבריה, אנשים צובאים על דלות האודישנים לתכניות ריאליטי בכלל ולתכניות זיווגים/שידוכים בפרט – יש לה הסבר פשוט: "לדור הצעיר אנונימיות ופרטיות אינם ערך!" לדבריה, עצם הצגת השאלה הזו ….מסגירה את גיל השואל! קרי: אותי, במקרה הזה. וזאת למה? "כי עכשיו אנחנו חיים בעולם שבו הכל חשוף וגלוי"- "היא מסבירה – "את הצעירים היום מעניין רק הסיכוי באמת למצוא זוגיות. מי שמחפש פרסום אישי דרך התכנית – מנופה מיד. אנחנו מזהים את אלה. נכון שחלק מהמשתתפים נהנים, בהמשך, מהחשיפה, וזה בסדר. אבל זה לא כי מלכתחילה הם באו כדי לקבל חשיפה אישית. אנחנו, אנשי הצוות המקצועי המלווה, מקבלים את עשרות המועמדים האחרונים ועושים להם שיחות, ראיונות ומבחנים פסיכולוגיים, ואז, אחרי הכרות עומק – אנחנו מנפים ומשאירים רק את הבודדים שנראים לנו כמתאימים ביותר, וזה מאפשר לנו את ההתאמות. אני בפירוש חשה את כובד האחריות וברור לי שכמו שאמרו חז"ל – "קשה מלאכת השידוך כקריעת ים סוף". אנחנו באמת עובדים קשה, אבל בסוף בסוף: השידוך הוא רק "פוטנציאל להתאמה"! את העבודה עצמה עושים בני הזוג, ורובם אכן עושים זאת. למשל שי יעקובוביץ והדס שוורץ (משתתפי העונה האחרונה)– עשו עבודה מאומצת מאד ועברו תהליך למרות שההתאמה לא הצליחה. רוב הזוגות עושים עבודה מאומצת ויש להם מחוייבות גבוהה לתהליך".
יעל דורון מסבירה כי באהבה שלמה יש שלושה מרכיבים: משיכה מינית – אינטימיות רגשית – ומחוייבות. ואת כל זה אפשר להשיג דרך התכנית. זו הסיבה שהיא תמשיך בתכנית גם לעונות הבאות. לדבריה זה כיף, ואתגר מקצועי ואישי, וכמובן: הרפתקה. נכון, זה גוזל ממנה זמן יקר, אבל במכון שלה, 'זוגות', עובדים כיום עשרים מטפלים, שהיא סומכת עליהם, ובעצמה – כמעט ולא מקבלת מטופלים חדשים.
אהבה היא נכס
יעל מודה שעבודתה אכן יכולה להיות שוחקת אבל היא מגוונת אותה בתחומים רבים ולכן, לשמחתה, אינה חשה בשחיקה. "מגיל 27 אני פסיכולוגית. כבר 25 שנה, ועדיין ממשיכה להתרגש מאנשים, ממשיכה להיות סקרנית וממשיכה להתפעל" – היא מצהירה.
בתה הבכורה בת ה-25 לומדת שנה ג' פסיכולוגיה, במכללת תל אביב-יפו. "לא עודדתי אותה" – היא מחייכת כמעט בהצטדקות – "היא גדלה לזה וזה האופי שלה". בנה בן ה-23, קצין ב-8200, ולדבריה כנראה יילך בעתיד הקרוב להיי-טק, כמו אביו.
כמי שמאמינה באהבה ובזוגיות היא מצהירה בפה מלא: "הדבר הכי חשוב ומשמעותי ומספק – זו האימהות, ויש בה הרבה מזל וקצת שכל. אני ואבי ילדי גרושים הרבה מאד שנים ואנחנו מצויים ב'גירושים טובים'. יש דבר כזה". והיא מוסיפה: "זוגיות, אהבה, זה המפתח האמיתי לאושר בכל תחומי החיים האחרים, וכשהיא יציבה היא מברכת את כל תחומי החיים. פרויד אמר שהמפתח לבריאות נפשית זה: 'עבודה ואהבה'. ואני, למזלי, התברכתי בשניהם. אני אוהבת את עבודתי ואוהבת אנשים וללוות אותם. ובתחום האישי – אהבה היא הנכס הכי גדול ואני ברת מזל!"
אמנם אלה הימים האחרונים של החופש הגדול כך שכדאי לנצל את העובדה שיש כמה וכמה תערוכות שוות שכדאי לבקר בהן,
בחלל הגלריה של מרכז עמיעד ביפו מוצגות יצירות שנושאות את המבקר לעולמות של אסתטיקה מרהיבה ותכנים במנעד רחב
ביוגרפיה של עיר מרכזית, תוססת ומעניינת כמו תל אביב, היא בהחלט משימה מורכבת. "תל־אביב היא באמת עיר הפלאות של ארץ ישראל" הכריז הרברט סמואל, בנאום הפרידה שלו מהעיר במחצית 1925.
רומי פרנקל: "ריקוד זה משהו שאני מאוד אוהבת ומתחברת אליו. תצביעו לי בבקשה!"
ד"ר נגה רוזנפרב
בגבעת קוזלובסקי, בשטח של גן העליה השנייה, ניצב מצפה הכוכבים של גבעתיים, שנחנך בשנת 1967, לאחר מלחמת ששת הימים
התחדשות עירונית היא צו השעה – במציאות הביטחונית הנוכחית כולנו מבינים היטב את הצורך הקריטי שבקידום פרויקטים המספקים לתושבי ישראל הגנה מפני טילים
איה כהן אבישר קשרה את הסיפור שכתבה בעשיה של אור-לי, במשפחה המיוחדת שלהם, בנסיבות נפילתו של עומרי וזכתה בפרס הראשון בתחרות, ארבעה כרטיסים לפסטיבל הסרטים בקאן, 'הכל כלול'.
למרות המצב, הרוכשים אופטימיים!
המציאות בשטח מלמדת כי רוכשי הנדל"ן מוכנים לביצוע רכישת נכסים ולכן התהליך של מציאת הנכס המושלם יכול להיות מורכב
דרור דבאח הוא מנכ"ל 'יעד' החברה לפיתוח גבעתיים המסכם בימים אלו חמש שנות כהונה ● מהנדס אזרחי ובעל תואר שני במנהל עסקים הרואה בעשייה הציבורית שליחות ● נשוי ואב לשלושה, מתגורר ביבנה
איך הפכו כל הרעיונות של 22 תלמידי כתה ה' במרכז המחוננים והמצטיינים סחל"ב בגבעתיים לספר אחד משותף ומרתק 'אסקייפ – התעלומה במבנה הקסום'
פרימיום במידות אקסטרה לארג'. נהיגת מבחן במאזדה CX90
חדר החדשות אם אתם בסביבה, מומלץ לכם להכנס לבית העתיקות של גידי מומלץ, גם אם אתם לא בדיוק אספני אומנות ורק נהנים מדברים יפים שתפו החנות היא למעשה מחסן אוצרות בטעם של פעם המכיל
מגזין 122 גרסת דפדוף אינטראקטיבית הקליקו על המודעות שבמגזין למידע רלבנטי נוסף חזרה לאתר המגזינים ספריית המגזינים עשו מנוי למגזין 'גבעתיים פלוס', בכל גיליון כתבות וטורים מעניינים ומעמיקים אל תחמיצו, עכשיו ללא תשלום! עשו מנוי
הצטרפו גם אתם לאלפים שכבר מנויים,
עשו מנוי למגזינים הכי מעניינים, ובחינם!
הצטרפו גם אתם לאלפים שכבר מנויים,
עשו מנוי למגזינים הכי מעניינים, ובחינם!